J. E. Mons. Joseph E. Strickland, biskup v Tyleru (Texas, USA), známý svou obranou katolické víry, zveřejnil nový pastýřský list 22. 8. 2023.
Moji milí synové a dcery v Kristu! Ať je láska a milost našeho Pána Ježíše Krista stále s vámi!
V těchto dobách velkých nepokojů v Církvi a ve světě, které nás ohrožují, musím k vám promluvit z otcovského srdce, abych vás posílil v naději a radosti, kterou máme v našem Pánu Ježíši Kristu. Do Církve, která je nevěstou Kristovou, proniklo totiž zlé falešné poselství, že Ježíš je pouze jeden z mnoha hlasatelů náboženství a proto není nutné jeho učení ve všem sdílet. Této představě musíme rozhodně odporovat. Nutno šířit radostné poselství, že Ježíš je jediný Pán a přeje si, aby veškeré lidstvo mohlo v Něm přijmout věčný život.
Když chápeme, že Ježíš Kristus, Boží a Božský Syn, je plností Zjevení a naplněním Otcova plánu spásy pro všechno lidstvo všech dob, a toto z celého srdce přijímáme, potom nemůžeme pominout omyly, které naši Církev a náš svět bičují a jsou příčinou odvratu od Pravdy.
Sv. Pavel píše v listě Galaťanům: „Žasnu, že tak rychle odpadáte od Toho, jenž vás povolal k milosti Kristově, k ‚jinému evangeliu‘. A není žádného jiného! To jsou jistí lidé, kteří vás matou a chtějí převrátiti evangelium Kristovo. Avšak i kdybychom my nebo anděl z nebe kázal vám jiné evangelium než to, které jsme vám kázali, buď proklet! Jak jsme dříve řekli, opakuji i nyní: Hlásá-li vám někdo jiné evangelium, než to, které jste přijali, buď proklet!“ (Gal 1,6–9)
Jako váš duchovní otec považuji za důležité utvrdit vás v následujících základních pravdách, které vždycky byly Církví chápány tak, že ona tu není od toho, aby je nově definovala, nýbrž aby toto dědictví víry (depositum fidei), jež převzala od apoštolů, svatých a mučedníků, uchovala a předávala dál. A ještě jednou chci poukázat na varování sv. Pavla Galaťanům: Všechny pokusy převrátit pravé poselství evangelia musí být kategoricky odmítnuty, protože škodí nevěstě Kristově a jejím jednotlivým údům.
-
Kristus založil pouze jednu Církev – katolickou – a proto jen ona má plnost Kristovy pravdy a ukazuje autentickou cestu ke spáse v Něm pro nás všechny.
-
Eucharistie a všechny svátosti jsou ustanoveny Bohem a nikoli vyvíjeny lidmi. Eucharistie je skutečně Tělem a Krví, Duší a Božstvím Kristovým, a je neuctivé, když někdo ke sv. přijímání přistupuje ve stavu těžkého hříchu bez lítosti, ba naopak je to strašlivá svatokrádež ke škodě jednotlivce i celé Církve (1 Kor 11,27–29).
-
Svátost manželství je ustanovena Bohem. Ten ji dal člověku na základě přirozeného zákona manželství mezi jedním mužem a jednou ženou, kteří po celý společný život si jsou věrni a otevřeni početí dětí. Lidstvo nemá ani právo ani možnost manželství nově definovat.
-
Každý člověk je stvořen k obrazu Božímu jako muž a žena, a všem lidem by mělo být pomáháno toto objevit, a nikoli tuto skutečnost nestoudnými pokusy podkopávat a nepopiratelnou biologickou a Bohem danou identitu odmítat.
-
Sexuální aktivity mimo manželství jsou vždycky těžkým hříchem a proto nemohou být žádnou autoritou uvnitř Církve trpěny, nelze jim ani žehnat, ani je považovat za přípustné.
-
Víra, že všichni muži a ženy dojdou spásy bez ohledu na to, jaký život vedou, je falešná a nebezpečná, neboť odporuje tomu, co Ježíš nám v evangeliu opakovaně říká. Musíme „zapřít sebe samy, vzít na sebe svůj kříž a následovat Pána“ (srvn. Mt 16,24). On nám ukázal svou milostí cestu k vítězství nad hříchem a smrtí skrze pokání a svátostnou zpověď. Je důležité, abychom přijali tuto radost a naději, jakož i svobodu, které plynou z lítosti a pokorného vyznání našich hříchů. Pokáním a svátostnou zpovědí se tak může každý boj proti pokušení a hříchu stát malým vítězstvím, které nás vede k tomu, abychom dosáhli nakonec velkého vítězství, jež pro nás vydobyl Kristus.
-
Abychom následovali Ježíše, musíme se dobrovolně rozhodnout vzít na sebe náš kříž, a ne se pokoušet za každou cenu odstranit utrpení, které náš Pán každému v denním životě individuelně nakládá. Tajemství spásného utrpení – tzn. utrpení, které náš Pán nám v tomto světě umožňuje prožít a přijmout a které bychom Jemu měli odevzdat v jednotě s Jeho utrpením – nás vede k pokoře, očišťuje a zároveň v nás prohlubuje radost z života v Kristu. To neznamená, že bychom měli utrpení vyhledávat a libovat si v něm, ale když jsme spojeni s Kristem, tak můžeme při prožívání našich denních utrpení nalézat radost a naději, jež uprostřed toho existují, a vytrvat ve všem soužení až do konce (srvn. 2 Tim 4,6–8).
V nadcházejících týdnech a měsících budou mnohé z těchto pravd v rámci synody a synodalitě zkoumány. My ale se jich musíme pevně držet a vzdorovat všem pokušením hledat nějakou alternativu k evangeliu Ježíše Krista nebo se obracet k nějaké jiné víře, která mluví o dialogu a bratrství a zároveň se pokouší zrušit Boží otcovství. Když se pokusíme to, co Bůh nám ve svém velkém milosrdenství dal, obnovovat různými změnami, stáváme se obětí podvodu. Nejjistější postoj, jaký můžeme zaujmout, je pevně se držet věčné nauky víry.
Je politováníhodné, že ti, kteří nesouhlasí s navrhovanými změnami, jsou označování jako schizmatici. Buďte ujištěni, že žádný, kdo pevně zastává linii naší katolické víry, není schizmatikem. Musíme zůstat neohroženými a pravdivými katolíky nezávisle na tom, co se děje kolem. Mělo by nám být také jasné, že toto neznamená stávající církev opustit, i když se rozhodně musíme postavit proti navrhovaným změnám. Jak řekl už sv. Petr: „Pane, ke komu půjdeme? Ty máš slova věčného života.“ (Jan 6,68) Právě ti, kdo navrhují změny tam, kde nic měnit nelze, to jsou praví schizmatici.
Připomínám vám tedy, moji synové a dcery v Kristu, právě nyní je ten čas ukázat, že stojíte pevně v katolické víře. Všichni jsme byli stvořeni, abychom hledali cestu, pravdu a život. V této moderní době zmatků je pravou cestou pouze ta, která je ozářena Kristovým světlem. Pravda má tvář a tou je tvář Kristova. Buďte ujištěni, že On svoji nevěstu nenechá na holičkách.
Jsem s vámi jako váš pokorný otec a služebník,
Mons. Joseph E. Strickland
biskup z Tyleru
překlad PhDr. Radomír Malý